Åbenbart i "Legion":
Jeg er død.
Du slog mig ihjel. Du slog mig ihjel.
- Jeg har ikke... - Jo. Og det er sgu ikke i orden.
Er du dig selv? Eller er det bare en maske?
Vi er fanget.
Du må hjælpe mig.
Jeg er som et husdyr eller en plante.
Gider du snakke med ham? Få mig ud herfra.
Hvad ville du gøre?
Et nyt liv. En ny krop.
Jeg ville eddermame leve livet.
Og hvad så?
HOLD HÆNDERNE FRIT FREMME
AL KONTAKT FORBUDT
Nyt symptomvarsel: uforklarligt ubehag.
Forandringer i virkeligheden kan være et angreb.
Hvis du føler noget, så sig noget.
Lokalet gør mig bange.
Hånden, om jeg må bede.
- Hvad? - Din hånd.
Navn, om jeg må bede.
Hvor er David?
Jeg vil virkelig gerne tale med David.
- Det står dér. - Sig venligst dit navn.
Har du noget amfetamin? Amf?
ADHD-medicin? Lattergas?
Måske noget kvajeblæk? Hvad som helst.
Lenny Busker.
Er Lenny dit fødenavn?
Lenore. Efter min oldemor.
Hun var...
Lad os nøjes med at sige, at hun var en billig vandrepokal.
Og hvad ser du, når du ser det her?
Et kort?
Og hvad er der på kortet?
Hvad? Ikke noget. Det er tomt.
Er det her ..? Har I ophævet tyngdeloven?
Hvad ser du nu?
Hør her.
Jeg er her kun for at hjælpe.
Jeg var...
Jeg var gidsel. Hans gidsel.
Jeg blev krænket. Som en marionet.
Men nu er jeg...
- Det endte godt. Jeg undslap. - Hvordan?
Jeg...
Du var en bevidsthed uden fysisk form. Nu er du en levende krop.
Så derfor er mit spørgsmål: Hvordan går det til?
Min oldemor.
Hun var glad for vodkalimonade. Og dermed mener jeg -
- vodka i en dåse med limonade.
Hun var ligesom et ur, der kun viser fem.
Folk, der kun drikker efter fem, men uret har kun femtaller.
Jeg gik derhen hver dag efter skole.
"Happy hour", kaldte hun det.
"Happy hour".
Vi så tegnefilm.
Og så fejrede vi det med en dåse vodkalimonade.
Jeg var ni år.
Er du Skyggekongen?
Det var kun mig og min mor.
Skilsmisse.
Mor ville have en stor familie, men...
Hun mistede livmoderen, da jeg blev født.
Min far elskede at se sorte fyre knalde små piger på nettet -
- mere end han kunne lide at gå på arbejde.
Kommer David snart? For jeg skal tale med David.
Der er lokaler dybt nede under os -
- hvor folk efterlades og bliver glemt.
Regn med det.
Han ved, hvor munken skjulte kroppen. Farouk.
Ørkenen, der var en dal. Han ved det.
Hvorfor kom du?
Jeg sagde det jo. Jeg er et offer.
Okay? Kan du huske det?
Arme, Lenny, hvis oldemor drak hende fuld, da hun var ni.
Og så blev det fandeme skørt.
- Er du færdig? - Jeg røg ned i en mur.
- Er du færdig? - I en mur. Hører du?
Min røv var ét sted. Patterne var et andet.
Han fik mig til at gøre ting. Jeg er ikke ond.
Du er blevet anholdt 13 gange.
Ja, men man kan være uartig, og så kan man være storslem.
Altså...
Jeg har bare svindlet for at få narko.
Af og til må man kyle med mursten -
- eller love at give et blæs.
Så kommer alfonsen med en gummirevolver.
Ham på jorden trygler. "Dræb mig ikke. Jeg har en familie."
Det er sgu da bare forretning. Jeg er ikke en skurk.
Hvis krop er det?
Må jeg ikke nok ..?
Må jeg ikke nok få lov at snakke med David?
Verden går snart under, far. Og tiden er knap.
Kom nu.
Skal jeg...
røre ved den? Kroppen?
- Er du bange? - Nej, jeg er ikke bange.
Men det er en ny habit. Cremefarvet.
Kashmirflonnel.
I min alder indser man, at det ikke handler om det udførte.
Det er planens skønhed.
Den smukke idé. Så sublim.
Hvad er universet uden hver en solopgang?
Sådan dømmer vi guderne.
Ikke på matematikken, men poesien.
Hvordan skal den afhentes? Er det et mausoleum?
Er det en kiste under jorden? En guldsarkofag?
Der er noget jord.
Snavs. Insekter og biller.
- Fedtede knogler. - Nej.
Der skal graves en del, men belønningen...
En solopgang, du aldrig har oplevet.
Uvirkelig.
Intet har føltes virkeligt i lang tid.
Så er det nok.
Tillad mig.
Luk den op.
Der er hun.
Apparatet.
Flygt.
Hvor meget skal der være?
Den mindst mulige mængde.
Ser du, vi har disse begreber. Fortid, nutid og fremtid.
Fortiden forstår jeg.
Det er alt, hvad der er sket. Fremtiden er det, der venter.
Men hvad er nutiden?
Nu får vi solen til at stå op.
Tænk på lyset. På lysets hastighed.
Selv om noget er tæt på, er man længe om at se det.
Mine briller, for eksempel.
Jeg viser dig dem, og det tager tid, før du ser dem -
- og mere tid, før det når hjernen -
- og mere tid, før det kan omsættes -
- til information, din krop kan reagere på.
Det er en milliontedel sekund, men det er alligevel ikke nu.
Min teori er derfor, at nutiden ikke findes.
Der er kun fortid og fremtid.
Men fortiden og fremtiden af hvad?
Må jeg lige se dem?
Bare rolig.
Du siger, at du husker alt, ikke?
Jo.
Hvad farve har mine øjne?
Brune.
Forkert.
De var brune. I din gamle krop.
Hvis krop er det?
Den krop, du burde være urolig for, er hans.
Når han får den, vil han jage os.
- Os? - Ja. Os.
Jeg er på din side, skat. Jeg er altså en af de gode.
Alt det med ondskab... Jeg simulerede bare.
- Og hvad simulerer du nu? - Ikke noget.
Sid stille. Det her kan gøre ondt.
VODKALIMONADE
Der er noget galt. Jeg vil...
Byd dog lige på en drink først.
Gul, seks, alfa. Orange, puma, ni.
Syv, blå, klit.
KAPITEL SEKS SAMMENSVÆRGELSE
Har I set et omrids i en sky? Eller et ansigt i noget træ?
Jesus viser sig for de intetanende på noget ristet brød.
Eller gør han?
ORV DET ER JESUS DET ER ET STYKKE BRØD
Mennesker er dyr, der søger mønstre.
I årtusinder overlevede vi -
- ved at kunne ane mønstre i naturen -
- for at finde rovdyr, der lå i skjul.
Og nu, flere århundreder senere, leder vi stadig.
Vi søger i hver en sky efter ansigter -
- som om vores liv afhang af det.
Vores tro på eksistens af mønstre er så stærk -
- at sindet afviser de forkerte brikker.
Hvor pessimisten ser fare bag hver en ryg -
- ser optimisten venskab.
Og det er derfor, at vi, når vi ser sammentræf -
- ofte ser sammensværgelse.
Værsgo. En ubåd.
Går det dig på? Moraliteten i det, vi gør?
Moralitet? Moralitet?
Mo-ralitet.
Nå, ja.
Elektronerne i denne bil kom fra en stjerne.
Den eksploderede for milliarder af år siden.
Den dræbte alt liv -
- som kan have eksisteret på hundredvis af planeter.
Eller gjorde den?
Hvis atomerne stadig eksisterer -
- og holder sammen på denne bil i dette øjeblik -
- så er tanken om liv og død måske...
frastødende.
Måske ikke frastødende, men irrelevant.
Hvad var det, vi talte om?
Moraliteten i at dræbe mennesker.
Ikke de andre. Mennesker.
For vi to er ikke mennesker.
Vi er som løven.
Spørger en løve om moraliteten i at dræbe en hjort?
Eller knæleren, der dræber en kolibri?
Overmennesket. Det er os.
Melanie.
Så derfor -
- er moralen ikke noget problem.
Jeg slår dig ihjel.
Endelig.
Ved du, hvad jeg tænkte på?
Jeg anede ikke, hvad tavshed var -
- før Farouk var ude af mit hoved. Rigtig tavshed.
Jeg kan sågar høre lokalet. Luften, der bevæger sig.
Et hjerteslag.
- Hvad hed din oldemor? - Lenore ligesom mig.
Og hvis jeg gav dig vodkalimonade nu?
- De ord gør min tunge klæbrig. - Har du haft mandekærester?
Ja da. Der var en fyr i highschool.
Jordan Balish. Det holdt i en uge.
Hvorfor?
Hvis han skulle stikke noget hårdt i mig, ville jeg give igen.
Lakrids.
Du arbejder stadig for ham. Skyggekongen.
Lenny. Jeg kan læse dine tanker.
Jeg kan ikke benægte, at jeg arbejder for ham.
Men det var ikke min idé.
Han syede edderkopper ind i min hjerne.
Jeg kan ikke skelne imellem dine idéer og hans.
- Hvordan ved jeg, du ikke lyver? - Nogle af mine minder...
At jeg stjal mors checkhæfte og hendes personnummer -
- og optog lån i hendes navn, indtil hun...
Blev hun begravet?
De fandt Farouks krop. Hvorhenne?
Det ved jeg ikke. Han fandt den og bad mig sige det.
Hvorfor?
Sådan.
Nu beskytter jeg dig imod ham.
Det betyder intet. Jeg ved ikke noget.
Sensei havde hemmeligheder for mig og for Oliver.
Han holdt os i små skuffer som i lighuset.
Han tog os op, når han ville lege. Vi så det, han lod os se.
Hvorfor er du her?
Fordi jeg har savnet dig.
Kom nu. Urværk, husker du nok.
David og Lenny? De gode, gamle dage.
Vi var som pot og pande.
Han sendte mig, men kan det ikke være begge dele?
Lenny. Hvordan kan du være virkelig?
Det må du vide. Han er som en gud.
Han er en mutant med psykiske evner, ikke en gud.
Hvad?
Hvis krop er dét?
Det ved jeg ikke.
Jeg lå i min skuffe. Og så vågnede jeg bare.
- Vågnede du? - Jeg lyver ikke.
Jeg var på det tomme sted.
Så var hun pludselig i spejlet.
Hun kiggede tilbage på mig.
Med blå øjne?
Ja. Den detalje er mærkelig.
ADGANG FORBUDT
Det, du sagde før. At du ville dræbe mig.
Du har været for længe i solen.
Skyggekongen. Jeg er stærkere end dig.
Måske.
Men på den anden side har jeg måske fundet din svaghed.
Nå, min svaghed?
Lad høre.
Det får du at se. Men når angrebet sker.
Så er det for sent.
Hvor morsomt. Det er virkelig fornøjeligt.
Må jeg bede om et vink?
Ja.
Det er et enkelt, matematisk spørgsmål.
Hvad er en plus en?
To.
Forkert.
Hvor er du fiffig.
En sand slange.
Kom. Til arbejdet.
Du lyver ikke.
- Du ved ikke, hvordan du kom. - Jeg sagde det jo.
Jeg vågnede bare op.
Hvorfor gjorde han dig virkelig igen? Hvorfor sende dig hertil?
Han har en plan.
Mere ved jeg ikke. Beklager.
Til lykke til dig
Tillykke, kære David Til lykke til dig
Hej. Hvordan har din dag været?
Acceptabel.
Jeg bagte og solgte donuts. Jeg kørte langt.
Jeg havde den drøm igen.
Om dagen denne gang.
Mens du sov til middag?
Hvad?
Ja. Jeg sov til middag.
En kurv. Den vendte forkert.
Havde den tøj på?
I min drøm havde jeg overskæg.
Charmerende.
Når jeg sagde noget, var min stemme...
Den var musik. Hvad sagde jeg?
Nu er vi den her...
Maskinen, der bløder
Det organiserede princip
Det var...
Skat?
Det er ikke noget.
Hvad?
Har du nogen sinde haft bange anelser?
Men måske også anet, at det ikke er sket endnu?
Der er et ord for det. Hvad er det?
Angst.
Hvor er vagterne?
Bliv her.
Ben?
Ben? Hvem er det?
Til lykke til dig
Tillykke, kære...
Oliver?
Hvor er min gamle krop?
Den i væggen?
- Den begravede de. - Hvor?
I ørkenen.
Måske...
Hvad?
Jeg tror ikke, at Farouk fandt sin krop.
Jeg tror, at han fandt min.
Godt nyt. Din bror er tilbage.
David?
Jeg vil føre dig til ham.
Herligt.
Jeg skal lige... Jeg henter min frakke.
- Hvad laver du? - Finder skulpturen i stenen.
Nej!
Her er solen.
- Nej! Luk mig ud! - Hvad sker der?
Luk mig ud.
Nej!
Jeg kommer efter dig.
Tekster: Kasper Herløv www.sdimedia.com